Габриела Цанева
Душата ми е жива рана…

chitanka.info

Душата ми е жива рана.

Сърцето ми тупти.

Изпръсква в тъмното

кръвта ми

и утрото боли.

Душата ми е жива рана.

Кога разбрах — не знам.

Но по-добре не стана,

когато оздравях.

Душата ми остана рана —

сърцето ми тупти.

Разпръсква в тъмното

духа ми —

и пак боли.

01.03.1997

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.